SINBAD ȘI MINOTAURUL
Traducerea și Adaptarea : RRZXXX
În timpuri străvechi, când zeii umblau printre oameni și se amestecau
în toate treburile, cele două mari națiuni din Minos și Rodos,
au purtat un război, dincolo de Marea Egee.
Ajutați de Helios, zeul grec al soarelui, războinicii din Rodos,
nu au putut fi înfrânți și armata din Minos, a căzut sub sulițele lor.
Pentru a-l onora pe Helios pentru victorie, grecii au construit
legendarul Colos din Rodos, o statuie masivă înaltă de 33 metri
făcută din aur, jefuit de la inamicii lor.
Dar în timp ce minoanii nu mai existau ca popor,
conducătorul lor, Minos, încă mai trăia.
Arzând de răzbunare, el și familia care a supraviețuit,
au atacat Rodosul, prădând capitala și furând capul de aur al colosului,
înainte să scape, spre tărâmuri departe de dușmanii muritori.
Dar ce speranța de scăpare există pentru orice om
care îndrăznește să fure un tribut adus zeilor ?
Stai ! Stai ! Rege Minos, sunt eu ! Scribul tău !
Pericles ?
Unde sunt ceilalți ? Morți.
Toți sunt morți. Fiul tău...
Lucrul acela nu e fiul meu.
Iartă-mă. Majestate, nu am vrut...
Dar... dar cronicile regale.
Un război pierdut. Un regat distrus.
Seminția mea e blestemată de zei.
Dă-le foc.
Majestate !
Majestate ! Nu ! Te implor !
E numai moarte !
Am spus să le dai foc !
Dar cronicile ! Toate secretele sunt...
Arde cronicile și vei distruge blestemul !
Rege Minos ?
Arabia 1000 de ani mai târziu
Îți dau trei cămile pentru dansatoare !
Cum ți se pare, Sinbad ?
- Periculos. - Sunt foarte de acord.
- Ne întoarcem la corabie. - Nu chiar.
Sinbad ! O cheie care poate deschide o mare bogăție.
Te-ai gândit vreodată
că vrăjitoarea aia bătrână, ar putea avea alte 10 chei,
fiecare cu povestea ei ca să ridice prețul ?
Bineînțeles. Dar, din nou, dacă n-a făcut-o ?
Care e treaba cu tine, întotdeauna ?
Dansează mai bine decât toate nevestele noastre !
Nu e o idee bună. Acești oameni sunt sclavi, nu colecționari.
Zvonurile spun că stăpânul lor e diferit.
M-aș fi însurat cu cămila !
Când se scutură așa, nu mă gândesc la burta ei !
Îți dau 3 cămile pentru dansatoare !
Ți-am spus că va fi ușor.
Ei bine, mereu intri în belele, Sinbad.
Ieșirea mă preocupă.
Detalii !
Deci, că căutam noi, mai exact ?
Sigiliul cu cap de taur, al regelui Minos.
- Regele cine ? - Minos.
Un grec mort de mult, care a furat capul Colosului.
Colosul ?
Colosul din Rodos, colosul ?
Acel colos, din cele 7 minuni ale lumii ?
Acel colos.
Sinbad, ne-ai adus aici, în căutarea unei legende.
Colosul a existat acum 1000 de ani
și acest Minos, regele Minos, nu e decât un mit.
Ai grijă.
E o capcană.
Un mit, spui ?
Acum, cheia fermecată, îl va dezarma.
Ești sigur ?
Ce este ?
Cronicile regelui Minos.
Între aceste pagini, e locația
celei mai mari comori, pe care a văzut-o lumea.
- Capul colosului. - O chestia gigantică.
- Făcut din aur curat. - Aur curat ?
Îmi place cum sună asta.
La arme ! La arme !
Luați-vă armele !
- Cine e ? - Unde ?
Companie ? Acolo în cort ! Haide !
Du-te.
Rămâi în umbră. Repede ! Ia armele !
O să câștig ceva timp. Ne întâlnim la dune.
Repede !
Uite-l !
Aici sunt.
Prinde-mă dacă poți !
Să-l prindem ! Mișcați !
Du-te prin spate ! Pe acolo !
Aici ! Acolo !
Nu-l lăsați să scape.
Nu-l putem lăsa să scape. Stăpânul ne va ucide.
- Unde s-a dus ? - L-am pierdut.
Uită-te acolo. Grăbește-te.
Nu-i mai văd.
Doamnelor.
Sunt doar în trecere.
Nu te pot auzi. Au plecat.
Cum adică, "au plecat" ?
Al-Jibar, stăpânul casei. E vrăjitor.
Fură mințile oamenilor.
Vrăjitori. Urăsc vrăjitorii.
Stai ! Te rog, trebuie să mă iei cu tine.
Nu prea.
- O să țip. - Nu, n-o să țipi.
- Gărzi ! - Du-te !
Idiotule.
Dacă ai permis unor porci mizerabili, să-mi prade haremul,
voi pune vulturul să-ți scoată ochii și îi voi da la câini.
Sus, târfelor.
Sus.
Unde e premiul meu ?
Țara ?
Sunt aici.
Iartă-mă.
Am țipat pentru că...
... am crezut că e un șobolan.
Am fost indecentă.
Modestia.
Trebuie să scapi de asta.
Stăpâne ! Stăpâne !
Au luat una din comorile tale.
Cum e posibil ?
Hoții au doborât gărzile.
Nu, cutia, prostule. Cutia.
Locul unde se află capul colosului, care a fost sigilat 1000 de ani.
Doar cheia fermecată o poate deschide.
Nimeni, nimeni în acest timp, nici măcar eu,
nici măcar marele Al-Jibar,
a putut deschide forțat sigiliul fermecat.
Poate ar trebui să-l întrebi chiar pe hoț.
Eu sunt Seif Nemuritorul. Și tu ești ?
Deloc impresionat.
Prindeți-l !
Îngenunchează !
Îngenunchează.
Ridică-te !
Gărzi ! Gărzi !
Aici erau ! Prindeți-i ! Opriți-i !
Înconjurați-i ! Nu-i lăsați să scape.
Ai ceva ce-mi aparține.
- Fata vede altfel. - Nu mă pune la încercare, hoțule !
Cronicile regelui Minos... dă-mi-le !
Păi, poate cutia îți aparține,
dar secretul descoperit înăuntru... cine găsește păstrează.
Cheia fermecată...
- Nu-mi mai e de folos. - Unde ai găsit-o ?
Am găsit-o pe drum.
La fel ca asta... pelerina magică a ceții.
Unde s-au dus ?
Unde ?
Găsiți-i ! Găsiți-i !
Găsiți-i !
- Bun dans, Luna. - Unde e Sinbad ?
Trebuia să se întoarcă până acum.
Crede-mă, dacă întârzie, e doar pentru că intră în belele.
Crezi că poate fi comoara ? Monezi de arginți ? Bijuterii ?
Sinbad ?
Hai.
Omul nu se poate abține. Trebuie să ne întoarcem la corabie.
Stai, ai folosit pelerina ceții.
Dar au mai rămas doar trei nasturi.
Și acum sunt doar doi. Cine e vagaboanda ?
Detalii.
Hopa-sus, doamnelor.
Avem o călătorie lungă... înainte de ivirea zorilor.
Stai aici !
Hai.
Coasta e liberă.
Dacă ne grăbim, putem ajunge la Daresh, până la căderea nopții.
Daresh ? E casa ta ?
E locul unde e acostată corabia. Marea e casa mea.
Mai degrabă, nevasta ta.
Una din trei, de fapt,
Numele lor sunt : marea, aventura și gloria egoistă.
Ai face bine să-ți amintești, fetițo.
Inima lui poate face lucruri mai mărețe decât noi doi.
Nu trebuie să mergi singur. Ai căutat ajutorul meu.
Și mi-am făcut partea. E timpul să-mi dai ce-mi datorezi.
Odată ce vom găsi capul colosului,
O să primești ce ți se cuvine... crede-mă.
Să te cred ?
Păstrează-ți târfa.
Eu păstrez calul.
Pentru mine sunt doar scărmăneli de găină.
Ești sigur că Nestor le poate descifra ?
Ei bine, cronicile sunt în greaca veche.
Nestor e un grec bătrân.
Ei bine, e bătrân, dar nu e antic.
Detalii.
Dar Luna ?
Daresh e un loc al oportunității. Va fi bine.
Sinbad, tu... ?
Ai grijă de cai.
Stai !
- Te pot ajuta ? - Îl căutam pe acest om.
Destul de arătos flăcăul, nu ?
Totuși, nu pot spune că l-am văzut.
Credeam că l-ai ucis.
Așa am făcut.
Impresionant.
În caz că-l vezi, fi sigur că trimiți vorba la porțile din Daresh.
Te asigur că stăpânul nostru, e mai mult decât generos
când vine vorba de problema asta.
- Cine e ? - Un om mort.
Stai.
Unde e tovarășul tău ?
Tovarăș ?
Sunt amândoi ai mei. Sunt curier.
Stăpânul meu se ocupă de scrisori.
Mă ține așa de ocupat, că practic trăiesc în șa.
Mișcați, oameni.
E de rău.
Cu monezile pe care câinii lui Al-Jibar le aruncă în toate părțile,
întregul Daresh, se va umple de spioni, până la noapte.
Vreau să mergi la Daresh, să trezești echipajul.
Spune-i lui Boz să navigheze spre Golful Profetului.
Am de gând să le tai calea și ne vedem acolo.
Da, dle.
Scuză-mă !
Al-Jibar vine și după mine, în caz că ai uitat.
Nu vine după tine. Vine după asta.
Păi, nu-l văd făcând diferența.
În plus, te-am ajutat să iei aia.
Și ți-am salvat viața. Așa că, îmi ești dator.
Fac parte din asta, chiar dacă îți place sau nu.
Începe să-mi placă de ea.
Vorbește pentru tine.
E corabia ta ?
Frumoasă, nu-i așa ?
Akoom !
Se pare că vânătoarea e bună.
Asta ? E doar o gustare.
Deci, iar călătorim ?
Cu siguranță.
- O să luptăm ? - Posibil.
Cum rămâne cu târfele ?
În niciun caz.
- Ceva aur ? - Vor fi munți de ei.
Mă bag !
Mă gândeam eu. Ne vedem în spatele taberei pentru ospăț.
Ospăț ?
Ce ospăț ?
Ia-ți singur cina !
Nu !
Acolo !
Hei !
Oprește-te !
Puneți mâna pe ea !
Acum, mica mea dansatoare.
Contează doar burta, nu-i așa ?
Ce vrei ?
Nu am bani. Poți lua calul.
- Ia calul meu. - Unde e ?
Eu...
- Cine e ? - Eu...
Nu știu despre ce vorbești.
- Te-a plătit să dansezi. - Nu.
Dansez în toate ținuturile. Cei care mă privesc, plătesc.
- Mincinoaso ! - Jur !
Nu, te rog, nu ! Nu !
În picioare, târfe crăcănate !
Nu vedeți că se apropie căpitanul ?
Nu văi mai scuturați burțile și mișcați-vă fundurile !
Uitați ! E Sinbad !
Ușor, băiete.
Arată bine, dar știe să gătească, Sinbad ?
Boz ? Cum e echipajul ?
E bine, căpitane.
Deși, îndrăznesc să spun, că se joacă cu boașele tot timpul...
Asta fac toți bărbații frustrați,
înainte să li se taie crenguța.
Poate asta le va ridica puțin moralul.
Cronicile regelui Minos !
Pe toți zeii, Sinbad !
Desigur, știi ce înseamnă.
Înseamnă că știm locația capului de aur a colosului.
Atâta timp cât știi ce înseamnă scărmănelile astea de găină.
Sigur, sigur. Va luă puțin timp să le traduc.
Nu avem timp. Ridicăm azi ancora.
Dar, Sinbad, nu știm încotro mergem sau cât de departe.
Detalii.
- Trebuie să strângem provizii. - Detalii !
Detalii.
Vom afla pe drum.
Deci, pe cine ai călcat pe nervi, de data asta ?
Destul !
Acum...
.. vreau numele lui !
Nu.
Du-te în iad.
Iad ?
Ce știi tu despre iad ?
Vreau numele lui.
Sinbad.
Pregătește oamenii.
Vreau capul lui Sinbad și al colosului !
Caută !
Bun !
Pământ !
Insula lui Minos.
Boz ! Vâslim.
Nu-mi vine să cred că am stat 8 săptămâni pe mare, pentru asta.
Minos nu căuta paradisul.
Caută un loc să se ascundă.
Când Minos și-a început domnia, era deja un om puternic.
Regele minoanilor, domnitorul din Insula Creta.
Dar nu era îndeajuns. A vrut mai mult.
Aruncându-și ochii peste Marea Egee,
și-a ațintit privirea pe cucerirea regatului Rodos.
Bine, Nestor, să mergem.
Pe aici, Nestor. Hai.
După înfrângerea de la Xanthos, cauza lui Minos a fost pierdută.
Astfel că, s-a decis ca în loc să sărbătorească marea victorie,
vor folosi...
Oricum, la scurt timp după, îndeplinire, Minos a furat capul...
.. și l-a adus aici.
Destul cu istoria, Nestor. Suntem aici pentru comoară.
Ajută-mă cu găleata.
Credeam că ai spus că insula nu e locuită.
Poți aduce caii aici ?
Așa a fost.
Pe atunci, când Minos și puținii supraviețuitori
au ajuns primii aici,
dar... multe se pot schimba în 1000 de ani.
Cam ciudate, nu-i așa ?
Adu copiii aici. Acum !
Sunt Timos, fiul lui Talos, primul dintre vânători.
Vorbesc în numele satului meu.
Ei bine, eu sunt Sinbad și vorbesc în numele meu.
Sezonul de comerț s-a încheiat. Străinii nu sunt bineveniți aici.
Da, treci peste asta. Nu ești binevenit.
Ei bine, Timos, fiul lui Talos...
.. poate ne invităm singuri !
Sinbad, oprește-te ! Căpitane !
Dacă-mi dai voie.
Bunule domn, sunt prințesa Țară din Lycia,
logodită cu puternicul sultan al Temsaman-ului.
Sunt sigură că ai auzit de el.
O furtună mi-a deviat corabia de la curs
și apoi, am fost ținută în captivitate de un vrăjitor pe nume Al-Jibar.
Evadarea mea, se datorează, acestor oameni buni,
care și-au oferit serviciile pentru escortarea mea la nuntă.
Dacă ai avea inimă bună,
să ne acorzi câteva zile de ospitalitate,
te asigur că generozitatea ta va fi răsplătită regește.
Puteți intra în sala de ospăț.
Sultanul din Temsaman ?
Sezonul de comerț s-a încheiat.
Altețele noastre regale, au fost întâmpinate de omul tău, Timos.
Așează-te.
Ce crezi ? Minoani ?
Sala asta ? Fără îndoială. Oamenii ăștia ? Cine poate spune ?
Cu cât ieșim mai repede din vizuina asta, cu atât mai bine.
Bună, ochi albaștri.
Spune-mi, în afară de... frumusețea însăși,
ce mai are de oferit această insulă ?
Să spunem, în afară de temple și ruine.
Poate statui.
Nu e nimic de genul ăsta pe aici.
Cu excepția... presupun că priveliștea de sus de pe colos.
Colosul !
Muntele care veghează satul.
E un nume ciudat pentru un munte.
E ciudat, dar exact acolo mergem.
Răspândiți-vă, melcilor și fiți cu ochii în patru.
Ruine, marcaje...
orice e mai bătrân ca un copac, căpitanul dorește să știe.
Ce căutăm mai exact ?
Vreo operă de artă pentru Helios, îmi imaginez.
Stai ! Căpitane, am găsit ceva.
E un tunel, șefule.
Miroase ca fundul unui porc aici și e de două ori...
Vroiam să spun, 'intepator'.
- Stai pe aproape. - De ce ? Ți-e frică ?
Toată lumea, să mă urmeze.
Opera de artă a regelui Minos, pentru zei, presupun.
Cel mai probabil, un templu dedicat lui Helios.
Cineva a fost aici, înaintea noastră.
Un îngrijitor sau un preot.
Poate jefuitori.
Poate nu ești singurul care are hartă.
E un singur mod de a afla.
Pe unde ?
Lasă-mă să văd.
Pe toți profeții, e cald aici.
Suntem în interiorul unui vulcan.
De ce ne-am oprit ?
Ei bine, toate trebuie să ducă undeva.
Sinbad ! Așteaptă acolo.
Ce fel de altar e ăsta ? Nu sunt camere, doar coridoare.
Coridoare care nu duc nicăieri.
Așa e construit. Suntem într-un labirint.
Labirint ?
Evident, regele Minos nu vroia să ne fie ușor
să găsim capul de aur al colosului.
Probabil ne învârtim în cerc.
Sunt sigur că am mai trecut pe aici.
Sinbad !
Te-am prins, șefule !
Slavă zeilor ! Nu zeii te-au salvat.
Stați nemișcați, viermilor.
Ce a fost asta ?
Stați nemișcați.
Nestor !
Boz !
Repede ! E cenușa vulcanică !
Boz !
Sinbad ! Rămâi unde ești !
Boz ! Unde ești ?
Nu știu !
Ești cu ceilalți ?
Nu !
Ne-a lovit ca o furtună, Sinbad.
Ceilalți erau...
Ceilalți ce ?
Boz !
Sinbad !
Pe aici !
Boz !
Moartea ta nu va rămâne nerazbunata, prietene.
Sinbad !
Trăiești !
Pe aici !
Așteaptă !
- Ce faci ? - N-am timp de explicații.
Treci în spatele zidului.
Hai !
I-am găsit ! Aici !
Sinbad !
Bestia ?
A dispărut.
Nu-mi vine să cred, cât de mare era bestia.
Îmi trebuie mai mult vin și femei mai frumoase.
Pentru Sinbad ! Ucigașul de monștrii.
Ucigașul de monștrii !
Pentru frații noștri...
.. pe care i-am pierdut azi.
Fie ca zeii să le favorizeze ultima călătorie.
Din nou.
Din nou. Umpleți cupele.
Hai, hai, hai, hai.
Vino alături de noi. Avem un vin bun.
Vin persian bun, cu care merită să cinstești eroii.
Pentru eroi.
Pentru eroi !
Niciunul din voi, nu e câtuși de puțin curios
la ce am fost martori de dimineață ?
"Martori" ? Nu cumva "învinși" ?
Acum, labirintul nu e păzit.
Veniți mâine și capul colosului e al vostru.
Încă mai trebuie să-l găsim.
Toți știm că e acolo. Trebuie să fie.
E acolo, cu siguranță.
Dar ce facem cu gardianul ?
E mort.
E adevărat. Dar ce era ? Și de unde a apărut ?
Detalii.
Bea.
Deci, s-a întâmplat...
... ca semințele soarelui, să dea roade oribile.
Minos a fost blestemat de zei, fiindcă a furat capul colosului.
Îți spun eu, cu cât găsim mai curând, capul ăsta de aur,
voi trăi ca un rege.
Cine ar vrea să fie condus de tine ?
Păi, am spus că voi trăi ca un rege, nu că voi fi un rege.
Vreau servitori, nu subiecți Și mulți.
Ai obosit să te ștergi singur la fund ?
Poate că da.
Nu facem comerț cu străinii.
Crede-mă, dacă mă gândesc, voi avea...
.. nu, nu unul, zece slujitori în palatul meu somptuos, care s-o facă.
Știi tu, să mă frece pe spate să-mi frece picioarele,
care să deschidă ferestrele evantaie cu pisici...
Stai așa, evantaie cu pisici ?
Da, ce ? Sunt ultimul răcnet în Egipt.
Știi, Karim, ar trebui să ai grijă la ce-ți dorești.
Viața de care vorbești nu e ce pare a fi.
Îmi pare rău de oamenii tăi.
Nu a fost vina ta.
Mâine, colosul.
Partea ta de recompensă, va fi o adevărată zestre
pentru sultanul din Temsaman.
Să fiu prizonieră într-un turn de fildeș ?
Să fiu căsătorită fără dragoste ?
Nu e de mine.
M-am eliberat de toate lanțurile.
Și intenționez să rămân așa.
Cum vrei să trăiești, dacă nu ca o prințesă ?
Să fiu cinstită... nu m-am gândit așa departe.
Să fiu capturată de sclavi, să fug din harem,
să călătoresc cu tine în ultimele luni.
Locurile în care am fost și oamenii care i-am întâlnit.
Toate au fost așa de...
Perfecte ?
Poate voi cumpăra o corabie.
Dacă mișcă vreunul, omoară-i.
Salutare din nou... hoțule.
Sau e Sinbad ?
E Sinbad, nu-i așa ?
Cel puțin așa mi-a zis mica ta prietenă dansatoare,
chiar înainte să moară.
Luna !
O să te omor pentru asta.
Scutește-mă de jurămintele tale !
Acum, dă-mi pelerina,
sau îți voi ucide și restul tovarășilor.
De ce nu ? Nu am intenția să mă mai ascund de tine.
Asta-i bine.
Acum, dă-mi Cronicele regelui Minos.
Pe sângele lui Pitagora.
Copilul.
Copilul e bestia.
Înainte de toate, un toast.
Pentru Lună !
Ajunge cu teatrul.
Unde... sunt... cronicile ?
Le-am pierdut.
- Ucideți-i pe toți ! - Da, dle !
Căutați fiecare corp..
Ce na... ? Trage ! Acum !
Trage în chestia aia !
- Ce sunt ? - Nu sunt sigur.
Eu...
.. pot...
.. simți !
Ăsta e al meu.
Credeam că te-am omorât deja.
Nu e așa de ușor.
Îți amintești de asta ?
Sinbad !
Stăpâne, ajută-mă !
Stai, stai ! E treaz ! Sinbad !
Ce s-a întâmplat ?
Vrăjitorie.
Al-Jibar !
- Unde e fata ? - Sinbad, ea...
- Ea... ea... - Ea ce ?!
Sinbad, așteaptă !
Sinbad !
Țara !
- Oprește-te, Sinbad ! - Dă-te din calea mea !
Ai văzut cu ochii tăi. Oamenii ăștia sunt niște monștrii !
Sunt mai mult de atât.
Cronicile vorbesc despre un sacrificiu făcut Minotaurului,
date de o mare preoteasă și de cei cu același sânge.
Nu înțelegi, Sinbad ?
Prințesă, bestia din labirint...
toate au legătură !
Am omorât bestia.
Acum, te crezi mare zeu ucigaș ?
- Ce ? - Ține minte ce îți spun.
Regina lui Minos, a dat naștere unui fiu deformat.
Nu Minos e tatăl !
Zeul Soare e tatăl !
Ce vrei să spui ?
Îți spun eu, bestia e progenitura zeilor. Nu l-ai ucis.
Doar l-ai înfuriat.
Cu atât mai mult, trebuie s-o găsim pe Țara.
Al-Jibar a luat-o.
Îmi pare rău, prietene.
E moartă.
Acum, ascultă-mă... trebuie să ne întoarcem și încă repede,
înainte ca aceste creaturi să se întoarcă.
Are dreptate, șefule. Eu zic să plecăm.
Sinbad, te rog. Suntem doar patru împotriva unei insule cu monștrii.
Nestor...
.. corabia e a ta.
- Așteaptă ! - Salut, ochi albaștri.
Stai, nu-mi face rău.
Arianna. Numele meu este Arianna.
- Ești una dintre ei ? - Da.
Adică, nu ! Adică... stai.
Stai...
Pe toți zeii ! Ce se întâmpla ?
Monștrii.
Schimbători.
Ce erau chestiile alea ?
Răspunde-mi, femeie !
Ți-am spus, nu știu !
La început, erau doar oameni.
Apoi, bestia din labirint i-a chemat.
Stăpâne, te rog... te implor.
Gura !
Labirint ?
Ce labirint ?
Cel din vulcan.
E uriaș. Nestor să spus că a fost construit de un rege antic.
Deci...
.. regele Minos a ascuns capul colosului...
.. în labirint.
Sus ! Amândoi !
Labirintul e spre vest.
Stăpâne, te rog...
Fata nu ne mai este de folos.
Te implor, lasă-mă să mă hrănesc...
Nu, nu. Nu !
Încă mai am nevoie de ea.
La un moment dat, prostul ăla de Sinbad, va veni după ea.
Și când o va face...
.. n-o să mă vadă.
Stăpâne, nu !
Sunt pe moarte.
Nu e bine. Se pare că va trebui să înotăm.
Stai, ascultă.
Nestor.
Ne-au văzut.
Pentru Tatăl Atotputernic !
- Spre mare ! - Nu ! Spre copaci ! Haideți !
Pe unde ? Sunt peste tot !
Continuați să mergeți !
Stați !
Lașilor !
Deci...
.. acolo te odihnești,
atotvăzătorule Helios,
prevestind zorii zilei,
stând în carul tău,
tras de armăsari fără suflet.
Zeul Soare.
Ce jalnic !
Veniți, simt miros de sânge.
Pe aici !
Regele Minos avea dreptate.
Trebuie să iei puterea, nu s-o ceri de sus, în genunchi !
Marele Minotaur !
Nu e decât lauda unui monstru orfan
și nimic mai mult !
Tatăl atotputernic !
Dominația ta...
Dominația ta asupra acestei lumi, s-a sfârșit de mult.
Zeii din Olimp sunt doar praf în memoria oamenilor !
Mințile lor sunt coapte, pentru noul zeu care-i va lua locul.
Întreaga lume, va îngenunchea în fața mea !
Nu ! Oprește-te !
Nu !
Animalule !
Mișcă-te !
Intrarea trebuie să fie chiar în fața.
Mișcă-te !
Nu mă pune la încercare, femeie !
Ridică-te !
Îngenunchează.
Tu primul !
Prinde-o, prostule ! A luat pelerina ceții !
Haideți !
Sinbad !
Ce ești ?
E cea mai mare creație a mea.
Trupul și sufletul unui om
s-a îmbinat cu cel al unui alghoul
un demon care mănâncă carne de om.
Poți să-l omorî de câte ori vrei, Sinbad.
El trebuie să te omoare doar o dată.
Repede... dezleagă-mă !
Sacrificiul !
Țara !
Lasă fata. Lupta ta e cu mine !
Deci, spune-mi, Sinbad...
.. cum te simți când știi că vei muri ?
Tu să-mi spui !
Înapoi !
Îngenunchează ! Seif !
Stai locului.
Sinbad... nu s-a terminat.
Niciodată nu se termină !
Țara !
Sinbad !
Ajutor !
Unde ești ?
Sinbad, ajutor !
Sacrificiul !
Țara !
Deșteaptă fată.
Unde mă duci ?
La Tatăl Atotputernic.
La Tatăl Atotputernic, nu e un răspuns.
În templu, atunci.
Grăbește-te ! Încearcă să scapi de ei în tunel !
Grăbește-te, grăbește-te !
Mă grăbesc, mă grăbesc !
De ce ezită ?
Lasă-i să vină.
Nu e nevoie. Ne-au împins aici, de la început.
Pentru un sacrificiu.
Mulțumesc, stăpâne.
Știam... că te vei întoarce.
Stăpâne !
Eu...
Așa o putere !
- Stăpâne ? - Putere !
Dă-mi cuțitul.
Cuțitul, cuțitul !
Sinbad !
Ajutor !
Unde ești ?
Sinbad, ajutor !
Sinbad ! Ajutor !
Tara !
Sinbad, ajutor !
Tată Atotputernic, mare Minotaur,
zeu al muntelui.
Te chem.
Vino, Tată. Sunt aici pentru tine.
Vino, să-ți pot aduce ofrandă !
Sinbad ?
Sinbad !
Ești bine ?
Da, tu ?
Vine !
Mare Minotaur ! Zeu al muntelui, vino !
Vino la mine, Tată al taților.
Te venerez și îți aduc că ofrandă, sânge regal !
E una dintre ei ! Uită-te la coarnele ei !
E o descendentă al fiului bastard al lui Helios.
Cel pe care l-au transformat în Minotaur.
Tatăl Atotputernic, zeul muntelui,
marele Minotaur vine și nu va mai exista milă !
Fără milă ! Fără milă !
Mare Minotaur, așa cum ai poruncit.
Priviți ! Credința voastră aduce sacrificiu !
Înaintea capului sfânt, ia-i sângele regal !
Îți dau eu sânge regal !
Impresionant.
Sângele strămoșilor tăi atotputernici, te obligă !
- Tată Atotputernic ? - Copilul meu.
Nu-ți dai seama ?
Tată Atotputernic !
Da ! Așa este, copiii mei.
Așa este.
Întotdeauna m-ați cunoscut !
Eu sunt zeul vostru.
Eu sunt zeul vostru !
Voi...
.. sunteți armata mea !
Hei, căpitane !
- Căpitane ! - Sinbad, mă auzi ?
Acolo !
Mare Minotaur, jur, am făcut cum ai poruncit !
Sinbad, cel care te-a întristat,
e aici, chiar aici în templu !
Tată, te rog, te implor, vino !
- Hei, căpitane ! - Sinbad !
Parcă v-am spus să rămâneți pe corabie !
Ăsta de aici, a spus că simte miros de aur.
Nestor avea dreptate. Nu putem ucide un zeu !
Înapoi !
E una de-a voastră, nu-i așa ?
Înapoi !
Cine îți va colecta sângele...
.. dacă Marea Preoteasă e moartă ?
Ești un prost, Sinbad.
Tată Atotputernic !
Suntem încolțiți.
Repede ! Toată lumea, în spatele pelerinei !
Proștii !
Fiți vigilenți. Minotaurul e încă în apropiere.
Ne vom întoarce după capul de aur ?
Nu-l vei scoate niciodată de aici.
Țara, pelerina ceții, poate duce orice
dintr-un loc în altul.
Trebuie doar să trecem pe lângă Minotaur.
Mai ai doar un singur nasture.
Și e tot ce ne trebuie. Stați aproape.
Templul tău e pe aici, stăpâne.
Condu-ne la templul meu.
Akoom !
Trebuie să-l scoatem de aici.
La ușă ! Se închide, grăbește-te !
- Nestor ! Ține ușa. - Nu vom reuși.
Nu pot ! Nu pot s-o țin ! Mișcați-vă !
Haide, Țară !
Grăbește-te !
Ușor.
Stai. Nu, nu e bine.
Nu am... nu am venit pe aici. Trebuie să ne întoarcem.
Ține-ți firea, Nestor. Continuă să mergi.
Cu grijă, cu grijă ! Aurul, mutanților !
Nu, nu, nu pe acolo !
Tu, vino cu mine !
Ai încredere, copile.
Se spune că marea vrăjitorie sunt regii din antichitate.
Aș sacrifica 1000 de sclavi, pentru îndeplinirea ritualurilor întunecate.
Aș spune... că le lipsea viziunea !
Cu tine, să-mi consolidezi armata...
.. aș sacrifica tot orașul într-o clipă !
Aș îneca în sânge, națiuni întregi, din nou și din nou,
până aș descoperi fiecare secret și aș stăpâni fiecare mister,
al abisului infernal !
Vine.
Asta pare familiar. Repede, toți !
E pe aici, sunt sigur.
Nestor !
- Nestor ! - Vine !
Ne întâlnim la corabie, prietene.
Sinbad.
Trebuie... să-l oprești pe Minotaur.
Ai dreptate. E timpul să luptăm.
Sinbad, nu.
Te rog, nu.
Îl iau pe Akoom. Tu ne conduci.
Nestor.
Ce este ?
Doar un zeu poate ucide un...
.. zeu.
Cornul ? Vorbești de corn ?
Scoate-l !
Dacă îl scoți, îl vei ucide.
Să mă ucizi ?
Uită-te la mine ! Deja sunt mort !
Akoom, nu.
Scoate-l !
Lasă-mă să mor ca un războinic !
Sinbad ! Sinbad ! Sinbad, unde ești ?
- Sinbad ! - Tu !
Nu ! Rămâi cu capul. Voi trei... fata, mergeți !
Îți spui nemuritor ?!
Nici măcar nu mă poți prinde !
Impresionant.
- Sinbad ! Cornul, folosește-l ! - Pentru ce ?
Doar un zeu poate ucide un zeu.
Sinbad și acum ?
Răzbunare.
Durere ! Durerea !
Tatăl Atotputernic are nevoie de noi !
Ce ? Ce se întâmpla ? Eu sunt Tatăl Atotputernic !
- Vă poruncesc ! Opriți-vă ! - Nu putem.
- Opriți-vă, opriți-vă ! - Tată Atotputernic !
Fă ceva !
Supuneți-vă stăpânului ! Opriți-vă, opriți-vă !
Cu minoanii în tunel,
ar putea fi ultima șansă, să ne întoarcem la corabie.
Dar mai luăm capul colosului ?
Naiba să-l ia de colos !
Aș da 10 asemenea comori, pentru viața oamenilor mei.
Și atunci, ce ?
Vei renunța ? Ne băgăm coada între picioare și plecăm ?
Când vă veți da seama că,
comoară nu vine mereu sub forma de aur ?!
Tată Atotputernic, Mare Minotaur,
zeu al muntelui, te chem !
Eu sunt Tatăl Atotputernic, zeul muntelui.
Eu sunt Minotaur !
Tată Atotputernic, te-am dezamăgit.
Trădătorilor !
Îndrăzniți să vă arătați între aceste ziduri sacre ?
Nu, Tată, a fost sângele. A poruncit...
Liniște !
Stați în fața zeului vostru și îndrăzniți să vă scuzați ?
Marele cap,
dreptul meu de naștere sacru, de mai bine de 1000 de ani,
a fost luat din templul sfânt
și pângărit de mâini necurate,
ajutat de copii necredincioși !
- Iartă-ne, Tată. - Iertare ?
Cutezați să cereți iertare ?
Pentru milă ?
Eu sunt Tatăl Atotputernic, zeul muntelui !
Eu sunt Minotaur
și nu cunosc decât mânia !
Mânia !
Și acum ?
Știi, m-am gândit
că un trofeu ca ăsta, ar putea valora ceva, nu ?
Adică, cine n-ar vrea să pună ăsta, pe mantaua lui ?
Acest lucru, e mai bine să fie uitat.
Păzea !
Îngenunchează !
Îngenunchează.
Dă-le drumul.
Sau ce ?
Ai pierdut, Sinbad.
Camarazii tăi, sunt morți.
Dar femeia ta, ei bine...
.. nu prea a fost femeia ta, de la bun început, nu-i așa ?
Păi, cum pot concura, împotriva unui eunuc bătrân și chel ?
O să-ți tai limba. Seif !
Pregătește-te !
Nu mă mai tem de tine.
De asta eu voi reuși !
Cât de departe crezi că vei ajunge ?
Deja am cucerit moartea !
Cucerește asta !
Acum, se schimbă totul.
Nu, nu, nu, nu. U Nu s-a schimbat nimic.
Sunt încă...
Mori !
Arzi !
Urăsc vrăjitorii.
Îți aduc un mesaj de la munte.
El vine. El vine.
Tatăl Atotputernic se apropie.
Minotaurul. Trebuie să plecăm de aici.
Așa mânie.
Așa puternică și frumoasă mânie.
Hai, să mergem.
Nu. Mă ocup eu de asta.
- Trebuie să fugim ! - Nu mai fugim.
El vine.
El vine !
E aici !
Mișcați !
Sinbad, ce faci ?
Păi, e doar un taur, nu ?
Hai !
Eu sunt cel care ți-a scos ochiul !
Pe mine mă vrei, bestie ! Haide !
Vino și prinde-mă !
Haide !
Nu !
Ultimul e cu noroc.
Nu, Sinbad !
Asta-i pentru echipajul meu.
Sinbad !
Tată Atotputernic.
Las-o. A pierdut deja destule.
Toți am pierdut.
Ce ?
Capul ! Capul ! Capul de aur !
Muntele a renunțat.
Și acum, Sinbad ?
Te întorci la corabie, cu tot aurul ?
Într-o altă aventură ?
Nu toate comorile vin sub formă de aur.
Suntem bogați !
Suntem bogați, Sinbad !
Suntem bogați. Detalii...